Ja, for faen! Gilly, kom ut hit!
Kom igjen! Damene venter!
Fortere! Full gass!
Sånn, Jake!
Hei, jenter, nå er vi her.
- Gjør dere klar til fest. - Da har vi kommet.
- Du er vanvittig. - Visst faen er jeg det.
- Er du okay? - Jeg har det bra.
Nå skal det festes.
Se der.
- Gilly! - Jeg kommer snart.
Nå? Sjekk disse.
- Det er god kvalitet. - Takk, de er flotte.
- 200 dollar, mann. - Det er kriminelt.
Nei, det er rimelig. Jeg lager Pennsylvanias beste falske leg.
Husk å skrive det på collegesøknaden din.
Det er ikke til å tro hvor streite dere to er.
Jeg må skaffe dere noe undergrunn.
Noen spør etter deg.
På'n igjen.
Der kommer hun.
- Hei, Karen. - Hei, Nathan.
- Se deg for. - Jeg? Du dytta meg.
Billy, jeg mener det! Hør på meg.
Kom igjen.
Ærlig talt...
Det var intenst. Nå skal vi drikke oss i senk.
Det skjer hver gang!
Jeg har noe å si! En liten gave fra far.
VIP-billetter til Pirates' første hjemmekamp!
Det er faen meg verd en skål.
Det blir en kul kveld!
En kul kveld!
Se på ham.
Våkn opp.
Du er nødt til å stikke. Far og mor kommer hjem om en time.
Skynd dere. Far og mor tar livet av meg.
- Du trenger ikke hjelpe til. - Det er det minste jeg kan gjøre.
Hvis far og mor ser deg, blir de skikkelig grinete.
Samme her.
Perfekt.
- På med hanskene! - Skal jeg bokse i bakrus?
Vil du drikke som en mann? Få se deg slåss som en mann, da.
Slå meg.
Slå meg nå! Det er ikke fleip. Slå meg!
Rør på beina!
Slå hodet av meg.
Kom igjen.
- Opp med guarden! - Gutter.
Opp med guarden!
Dette er idiotisk.
Det er idiotisk å drikke seg så full -
- at man ikke kan forsvare seg og holde ryggen dekket.
Det er idiotisk, gutten min.
Snu deg! Kom igjen!
Kevin!
Er du glad du gikk på fylla nå?
Det smaker ikke så godt når det kommer opp igjen, hva?
Dette er detjeg mener med en fest.
Har du lyst til å slå meg?
Ikke bli sint. Ikke mist selvbeherskelsen.
Tenk deg om. Fokuser!
En klem? Er det alt du kan prestere?
Mora di slår hardere enn det der. Vis meg hva du kan!
Du er for treig! Du kommer ikke nær meg!
Bruk huet, Nathan. Tenk deg om!
Gjør litt motstand nå, ellers er du ferdig.
- Jeg trodde vi bokset. - Den som avgjør kampen, vinner.
Ser jeg ut som en som er slått?
Vil du slåss uten regler? Pass deg, nå leker du med ilden.
Reis deg opp. Det var jo ikke hardt.
Hva er i veien? Behersk sinnet, og bevar kontrollen.
Let etter en åpning.
Du kan hverken slå meg eller sparke meg. Hva da?
Kom igjen!
Du må ødelegge balansen min. Vil du danse eller slåss?
Flott støt. Sånn skal det være!
Du kan jo, Nathan. Kom igjen!
Bare vent til du blir gammel.
Gutter. Gutter...
Kevin!
Gjør det av med meg!
- Hold opp! - Vi bare trener litt, jo.
- Dere vil visst drepe hverandre. - Nei, vi er venner. Hva, Nate?
Ba jobba, gutt.
Du... Gud, som du stinker øl.
Kan jeg ta en dusj?
Jeg er bare redd for at du skal krasje i et tre.
Det var ikke jeg som kjørte.
Du var ute hele natten, og ringte ikke. Du har husarrest i en uke.
- Mener du det? - Ja.
Stoler du ikke på meg?
Ikke allverden, etter i natt.
Har du aldri hørt at tillit er noe du må gjøre deg fortjent til?
- Kanskje du burde prøve yoga. - Han har drevet yoga.
- Fortell. - Har du gått på yoga?
- Mor tok meg med. - Er det sant?
- Du var helt ferdig dagen etter. - Det har du ikke sagt noe om.
- Må jeg fortelle deg alt? - Nei, bare ha hemmeligheter, du.
- Far din burde drive yoga. - Han har viktigere ting å gjøre.
Yoga gjør godt i sinnet, kroppen og sjelen.
- Du ville hatt godt av det. - Heller flette peddik.
Nathan, du tar oppvasken.
Mor laget maten, og jeg har slitt hele dagen.
- Det er det samme hver gang! - Du skylder alltid på meg.
- Hver eneste gang. - Det er jo alltid din skyld, Karen.
Hvis du er ferdig med oss to, så bare stikk av!
Det gjør jeg.
Du går på high school. Jeg kan sjekke alle collegedamenejeg vil.
Hva glor du på, misfoster?
Av og til føler jeg meg som et misfoster.
Jeg ser ut som alle andre...
...men inni føler jeg meg annerledes.
Som om jeg er fremmed i mitt eget liv.
Når jeg sitter og spiser frokost med far og mor, -
- tenker jeg:
"Hvem er de menneskene?"
Tror du ikke alle opplever det samme i oppveksten?
Går alle til psykiater?
Det er ikke alle som sliter med søvnløshet og raserianfall.
Jeg brukte teknikken din.
I går kveld var det en fyr som skrek til meg.
Jeg hadde enormt lyst til å løpe bort og mose ham.
Men du behersket deg.
Ja. Jeg bet sinnet i meg.
Jeg hisset meg ned. Det var ikke verd det.
Flott, Nathan.
For et år siden ville vi nok hatt denne samtalen i retten.
Du gjør fremskritt.
Jeg drømmer fortsatt det samme.
Når drømte du det sist?
For to netter siden.
Noen nye detaljer?
Det er stort sett det samme. Jeg ser kvinnen stå foran meg.
Hun synger for meg. En voggevise.
Så kommer angrepet.
Og så er drømmen slutt.
Noen drømmer har rot i virkeligheten, -
- men andre er sinnets måte å håndtere angst på.
Det skyver den dypt ned i din underbevisstheten din.
Og det er ikke nødvendigvis noe galt i det.
Vil ikke psykiatere flest -
- løfte denslags frem i lyset?
Jeg er ikke som psykiatere er flest.
Da er tiden ute.
- Ha en god uke, Nathan. - Takk.
- Jeg tror han vant. - Helt sikkert.
Dere er noen rasshøl. Jeg fatter ikke at dere fikk meg til å gå på bryting.
"Det er jævlig gøy, Gilly."
Det er sikkert gøy når du vinner, men det er mindre gøy å få bank.
Nå har du ham!
Sånn!
Det er jo lett når motstanderen bare legger seg ned.
Han gjorde jo ikke motstand.
- Kunne du slått ham? - Ja, sannsynligvis.
Vil du melde deg til heimevernet, eller?
Jeg går på skyting tre-fire ganger i uka for å svi av krutt.
Jeg er jomfru. Hva skulle jeg ellers gjort?
På'n igjen.
Du glor på henne, hun titter tilbake...
Dere er råforelska, men ingen av dere tør å åpne ballet.
Ta deg sammen. En skulle tro du var redd for å snakke med henne.
Jeg er ikke redd.
Jeg gidder ikke gå i timen.
- Så gjør noe. - Okay.
Se her.
Hei...
...Karen.
Flott.
Jeg ber dere bare gjøre en minimal innsats -
- for å innbille dere selv at dere lærer noe, -
- og gi meg en følelse av at jeg faktisk underviser noen.
Faget heter sosiologi, -
- studiet av samfunnet og menneskene omkring dere.
Dere skal velge et av emnene på skjermen, -
- som dere skal skrive en ti siders oppgave om.
Denne ti siders oppgaven teller 75% i halvårskarakteren.
Ja, jeg vet det. Livet deres er ødelagt.
Men hva gjør mr. Miles for dere?
Jeg deler dere inn to og to, -
- så dere kan lære å dele ansvar og arbeidsbyrde.
Ernesto, du arbeider med Susan. Nathan er på lag med Karen.
Gilly skal arbeide med Sean, -
- og så er det Ladislav og Mohammed, Romeo og Julie...
Hei. Hvordan går det? For en overraskelse.
Jeg skriver ikke hele oppgaven for deg. Er det klart?
Glassklart.
Du spiller ennå dataspill.
Når var du her sist?
Da du sov i køyeseng.
Vil dere ha noe å spise eller drikke? Eller flere puter...
...dere kan sitte på?
- Vil du ha døren åpen eller igjen? - Lukk den, er du snill.
Vi får komme i gang.
Her står det at 2300 amerikanere blir meldt savnet hver eneste dag.
Jeg har funnet en hjemmeside med savnede barn.
De opplyser høyde, vekt, -
- alder, livretter, -
- helseopplysninger... Se her.
Hvor de sist er sett, personer de kjenner... Alt.
Jeg sender deg linken.
Er det sant at du våknet på plenen i bare underbukser etter festen?
Det var bare noen som kødda med meg.
Det er ikke verd å forklare.
Og jeg hadde faktisk bukser på meg.
Jeg trodde typen din skulle kline til meg den kvelden.
Han er ikke typen min.
Hvordan fikk du ham til å gi seg så fort?
Jeg sa du kom til å sparke ham i hodet -
- hvis ikke han sluttet å være en idiot.
- Hvordan kunne du vite det? - Hvor lenge har vi vært naboer?
Se her.
Hva er det?
En side som viser hvordan savnede barn kunne se ut i dag.
Hvis du gjenkjenner noen, kan du se bilder av dem som barn.
Se på ham.
Jason Statham møter...
...Justin Bieber.
Ærlig talt. Neste...
Ryan Seacrest møter...
Lady Gaga.
Neste.
Matt Damon møter...
...deg.
Han likner da ikke meg.
Nei, du har rett. Det er ikke deg. Han er alt for søt.
Sender du meg linken til den siden?
Onkelen min passer meg mens far og mor er bortreist.
Når skal vi begynne med disposisjonen?
Kan jeg komme bort om en time?
Ja, det er perfekt.
Vi ses.
Merkelig.
Nå har jeg mistet appetitten.
"Martin og Lorna Price."
Ha sitron og kapers i.
- Sauter det litt. - Hva skjer?
Hvor skal du?
Kom her. Har du glemt at du har husarrest?
Nathan, din mor sa du skulle komme hit.
Skal du bort til Karen?
- Ja, vi skriver oppgave sammen. - Om hva?
Om... nettsteder. Kan jeg dra?
- Skal den være ferdig i kveld? - Ja, faktisk.
- Og det er skolearbeid? - Ja.
Når det er skolearbeid...
Han har fortsatt husarrest, men det er jo lekser.
Skynd deg. Du kommer hjem og spiser.
Avtale.
Oppfør deg pent.
- Den lille gutten vår... - Tenk atjeg ga ham lov.
Jeg husker da Karen var liten jente.
Men hun har vokst seg ordentlig lekker.
- Hun er snill. Og vennlig. - Det var det jeg mente.
Og han er en grei gutt.
Jeg kan se likheten, men jeg tror ikke det er deg.
Fortell meg hvorfor.
For det første er gutten tre og et halvt. Alle er like i den alderen.
Ja, men vi har akkurat samme hake.
- Tilfeldig. - Javel.
Forklar denne her, da.
Okay, trøya er lik.
Ikke bare trøya. Flekken på venstre skulder.
Her. Se.
Fy fader...
"Kontakt online."
Tast inn navnet på den savnede.
Steven Price.
AKTIVITET REGISTRERT
"Jeg heter... Marissa."
Jeg heter Marissa. Jeg kan hjelpe deg. Hva heter du?
Nathan.
Har du sett Steven Price?
"Kanskje. Kan du fortelle meg mer?"
Hvor befinner du deg?
SPORING
Jeg forstår det ikke.
Er det ikke merkelig at hun vil ha adressen din?
AKTIVER WEBCAM
Har det noe å si hvor du befinner deg?
Det virker merkelig.
Skal vi ikke snakke med foreldrene dine om det?
Mr. Kozlow, det er respons på nettstedet.
Hvis noen oppdager det får du bare bråk, -
- og da får jeg også bråk fordi jeg har hjulpet deg.
Kanskje jeg er helt på jordet.
Det kan også hende du er adoptert. Man kan aldri vite.
Hvis jeg er adoptert, -
- hvorfor er det da et bilde av meg blant savnede personer?
Det er mer opplagt å spørre at hvis dette stemmer, -
- hvem er de mennesker du bor sammen med da?
Når vi kommer ut dit, skal han dykke sammen med oss.
Derfor skal du lære litt om rigging og væromslag.
Når mor og jeg sover, er våre liv i dine hender.
Jeg vil ikke male faen på veggen, men havet kan være et frådende uhyre.
FØDSELSATTEST
Hva har du der?
Jeg mistet førerkortet. Jeg trenger den for å få et nytt.
- Er det det det gjelder? - Hva skulle det ellers være?
Du prøver ikke å skaffe deg falsk leg?
Hva er det?
Jeg må være gal. Far og mor er for kjedelige til å være psykopater.
Man kan aldri vite.
Det er deg da du var to.
Tre. Fem.
Vent litt.
Bildet av deg som femåring...
Det er beskåret rart. Du kan se litt av skulderen til en annen.
Det er zoomet inn, som om vedkommende ikke ville med på bildet.
Fins det andre bilder av deg da du var yngre?
Ikke egentlig. Bare flere der bare jeg er med.
Har du bare noen enkelte bilder fra barndommen?
Det var de eneste jeg fant.
Jeg har en million pinlige familiebilder. Til å spy av.
Og så har du bare to?
Er du blitt for tøff til å si hei?
Hei.
Tenåringer...
Hei, skatt.
Hva sitter du og ser på?
Trøya fra da du var liten.
Er du moren min?
Du er min sønn.
Det er en innviklet sak...
Svar meg.
Er du moren min?
Nei, Nathan. Det er jeg ikke.
Vi ville fortelle det, men vi fikk oss ikke til det.
Gjør det.
Fortell. Alt sammen.
Kevin er også med. Det er best...
Ikke døm oss for fort. Du kjenner ikke historien.
Jeg elsker deg.
Du gjorde oss til en familie.
Jeg elsker deg. Du er min sønn, og det kan ikke noe endre.
Du må ikke...
Jeg er fryktelig lei for det.
Du må ikke hate meg.
Jeg henter far.
Jeg hørte motorsykkelen din, så...
Karen, det er sant. Mor innrømmet det nettopp.
Du må være helt fra deg. Jeg kommer med en gang.
Okay. Gå inn bakdøren.
Mrs. Harper? God kveld.
Vi kommer fra politiavsnittet for ungdomskriminalitet.
Det gjelder din sønn, Nathan. Vi vil snakke med ham.
Får vi komme inn?
Kev!
Hvor er han? Fortell oss hvor han er.
Dere får ikke sønnen min!
Hvem er dere?
Sett den på. Jeg finner gutten.
Mara.
Flykt, Nathan. Flykt!
Løp, gutt. Og ikke stopp...
Karen.
Inn.
Kom igjen.
Ingen fare. Det skjer ikke noe.
Du kjenner ikke noe. Det er egentlig synd.
Hvem er dere?!
Hvem er dere? Svar meg!
- Stopp, Nathan... - Dere drepte far og mor!
Jeg skal fortelle deg det du vil vite. Men jeg vil ikke dø her.
Det er en bombe i ovnen.
Å gud...
IKKE-AMERIKANSKE STATSBORGERE BES HA PAPIRENE KLARE
Neste.
Takk. Ha en fin dag.
- Er det ille? - Jeg vet ikke. Det gjør vondt.
Jeg kjører deg på sykehuset.
Vi trenger en lege. En lege, fort.
Hallo? Hallo?
- Alarmsentralen. - Far og mor er blitt drept.
Og jeg tror at morderne er ute etter meg også.
Hvor befinner du deg?
På et sykehus. Vassar Brothers-sykehuset.
Men far og mor ble drept i Clearwater Drive nr. 2009.
Vent et øyeblikk.
Vent? Hva mener du med "vent"?
Clearwater Drive...
Her er Slade McKassen med siste nytt.
En voldsom brann i Bridgewater antas å skyldes en gasslekkasje.
Det er ikke meldt noen personskader.
Politiet opplyser at beboerne var bortreist da brannen brøt ut.
Nathan? Nathan, er du der?
- Ja. - Er du uskadd?
Jeg er litt skjelven, men...
Hvordan vet du hva jeg heter?
Jeg er Frank Burton. Jeg arbeider for CIA.
CIA? Hvorfor snakker jeg med CIA?
- Jeg må vite om du er uskadd. - Uskadd?
Jeg så far og mor bli drept for øynene på meg.
Har du snakket med noen flere, andre enn Karen Murphy?
- Nei. - Bra.
Ikke kontakt noen. Bli der du er.
Du vil bli hentet av to menn. Den ene går i rød flanellsskjorte.
Nathan, du må stole på meg.
Tillit er noe man må gjøre seg fortjent til.
Nathan?
Hvorfor snakker jeg med CIA?
Om jeg er uskadd?
Jeg så far og mor bli drept for øynene på meg.
De er på Vassar Brothers-sykehuset. Det er ti minutter unna.
Det kommer en lege og ser til deg om litt.
Skaff meg bilder fra overvåkingskameraene på sykehuset.
Ta på denne.
- Dr Bennett? Hva gjør du her? - Det er ikke tid til å forklare.
Vi må vekk. Ta den på, og hold deg bak meg. Skjul ansiktet.
- Hvordan er du innblandet i dette? - Jeg er venn av din far.
- Far ble nettopp drept. - Jeg mener den egentlige faren din.
Vent... Karen.
Vi har ikke tid. Det er deg jeg er kommet for å hente.
Jeg går ikke uten henne.
De er her.
- Vi er fremme. - Hvor blir det av bildene?
- Det er okay. Hun er min... - Glem det. Vi må vekk.
Jeg leter etter to tenåringer, nevøen min og kjæresten hans.
Gå fort.
Fortere.
Kom igjen.
Ut døra!
- Sånn. - Hvor er du, Nathan?
- Hvor? - Her borte.
Jeg hater ballonger.
Vi har ham.
Vi har lokalisert ettersøkte. Parkeringshuset, 2. dekk.
Stopp!
Ettersøkte flykter vestover i en eldre sølvgrå BMW.
Følg etter ham.
Sjef, FaceRec har en ny match. Du får se på det.
Du kan vinke farvel til pensjonen din, Geri.
Nathan?
Du skal få sørge, men akkurat nå må du bite tenna sammen.
Hvem er du egentlig?
De kjører mot syd.
Jeg er en av de som skal passe på deg.
Som Mara og Kevin. De døde for å beskytte deg.
- Du må ringe politiet. - Jeg prøvde.
Jeg kom til en fyr som sa han var fra CIA. En Frank Burton.
Han er sjefen min. Eller han var. Vi kan ikke stole på ham.
Bare fire vet hvem du egentlig er. Mara, Kevin, jeg og Burton.
To av oss er døde. Jeg må få tak i Martin. Burton er upålitelig.
Ettersøkte krysser 4th Street-broen.
Her.
Clarendon Boulevard nr. 4311, leilighet nr. 2, Arlington, Virginia.
Lær adressen utenat. Dra dit og vent til du blir kontaktet.
Skal vi bare vente?
Jeg avtalte det med faren din hvis noe som dette skulle skje.
Hvem er faren min? Hvem er de virkelige foreldrene mine?
Hun har hørt for mye alt. Sørg for å bli kvitt de klærne.
Beregner nye koordinater.
Veien svinger rett før broen.
Jeg setter ned farten, så du kan hoppe ut.
De merker det ikke. Elven er 10 meter under deg.
15 sekunder. Fra nå av må du ikke stole på noen, -
- bortsett fra Martin Price og Paul Rasmus.
Jeg kjenner dem ikke. Jeg må få svar.
Du har lett etter svar hele livet. Du stilte bare feil spørsmål.
Du har 10 sekunder til å åpne døren. Jeg foretar en avledningsmanøver.
- Jeg vet ikke om jeg tør. - 5 sekunder. Bli kvitt jenta.
- Hva gjør jeg? - Stol på meg.
- Pust dypt inn. - Hopp! Nå!
Klar?
Hopp!
Kom dere vekk!
En politibil? Var det alt dere fikk tak i?
- Han må ikke slippe unna! - Javel, sjef.
Kom, vi stikker.
- Vi må ut i elva. - Hvorfor det?
Han vil følge sporet. Kom her.
Pass på hvor du tråkker.
Bak denne her.
Var Nathan Price i bilen? Jeg vil ha det bekreftet!
Sett deg ned.
Slapp av.
Du blir her. Jeg er snart tilbake.
Kom her.
Det er okay.
Du gråt i søvne.
- Jeg drømte om... - Jeg vet det.
Du trenger ikke si det.
- Jeg må få deg hjem. - Jeg kan da ikke dra hjem.
- Du er trygg hjemme. - Vi er ikke trygge noen steder.
- Kom igjen. - Hvor skal vi dra?
Jeg kan ikke dra hjem. Far og mor er i Italia, -
- og de kan uansett ikke beskytte meg. Skal vi ringe politiet igjen?
Uansett hvem de mennesker er, -
- så er det meg de er ute etter. De gjør neppe deg noe.
Tror du virkelig det? Eller tenker du på det hun sa?
- At du skal bli kvitt meg. - Nei, selvfølgelig ikke.
Men plutselig dør alle rundt meg.
Og det må ikke skje deg noe.
Vi må holde sammen. Vi har bare hverandre å stole på.
Kom.
Dette er det vi vet om Martin Prices aktive oppdrag.
Han har fått adgang til verdifulle opplysninger, -
- nærmere bestemt en liste med 25 krypterte navn.
Amerikanske politikere og etterretningsagenter -
- som alle en eller annen gang har solgt statshemmeligheter.
Listen ble stjålet fra denne mannen, Nikola Kozlow.
Tidligere serbisk etterretningsmann som nå arbeider freelance.
Han vil ha tilbake listen.
I går ble det utført et attentat mot Martins sønn, Nathan.
To av våre agenter omkom. Attentatmennene var leiemordere.
Alle spor peker tilbake på Nikola Kozlow.
Martin Price er vår mest verdifulle agent.
Å beskytte sønnen mot Kozlow har høyeste prioritet.
Hvordan fant Kozlow gutten?
Vi antar han ble klar over guttens eksistens gjennom et hackerangrep.
Siden da har han fisket med falske nettsteder om savnede personer.
Til sist gikk gutten i en av fellene hans.
- Nathan er et forhandlingskort. - Hvordan det?
Hvis Kozlow får tak i gutten før oss, vil Martin utlevere listen.
Det er noe du ikke forteller meg.
Gutten slapp unna i går kveld med hjelp fra en av våre egne.
Geri Bennett. Vi fant bilen, men uten spor av henne eller de unge.
Frank.
Få styring på situasjonen, -
- før det går fullstendig galt.
- Kan du kjøre oss til Virginia? - Hopp inn.
- Nå er helvete hett. - Hvor er Martin?
Han var i Peshawar for to dager siden. Han er tidligst tilbake...
Om 36 timer. Vi må finne gutten før det.
Spor opp jenta, vennene hans og alle de noengang snakket med.
Be utenlandskontorene våre etterlyse Nikola Kozlow.
Hvis de ikke finner ham, er han sikkert her i landet alt.
Clarendon Avenue. Det er her.
Hallo?
"Lorna Price. Calvary Road nr. 17937."
"G377."
- Hva har du der? - Jeg kjenner henne.
Hvem er hun?
Jeg tror hun er moren min.
Dette må være Martin Prices leilighet.
Jeg ringer til onkelen min.
Så han vet at jeg lever ennå.
- Hallo? - Onkel Danny?
Unnskyld, jeg må ha fått feil nummer.
Karen? Karen Murphy?
- Er det deg? - Hvem er det?
- En som prøver å hjelpe dere. - Hvordan vet du hva jeg heter?
Dere er i fare, Karen. Det er flere som prøver å finne dere.
- Hvem da? - Nathan, vi finner deg.
Du kan ikke gjemme deg. For din egen sikkerhets skyld...
Kom.
Unger.
Takk.
Adressen kan være 15 år gammel. Sjansen for at moren din bor der...
Jeg vet det. Men det er alt vi har.
For en rar adresse. Hva slags nummer er det?
G377.
Det er til gravstedet hennes.
Vet du hva det verste er?
At jeg hverken kjente den ene eller den andre moren min.
Hun som oppdro meg...
Jeg aner ikke hvem hun egentlig var, eller hva hun ofret for min skyld.
Og Lorna Price...
Hun var bare et ansikt i en drøm.
Nå har hun et navn.
Men hun er fortsatt en blindgate.
Kanskje hun ikke er en blindgate.
Blomstene er friske.
La meg spørre nå.
- Hei. - Hva kan jeg hjelpe med?
Broren min og jeg har besøkt mors grav, -
- og vi så at noen hadde satt blomster der nylig.
Kunne du undersøke hvem som har sendt dem?
Vi er reist veldig langt for å besøke henne.
Kunne du ikke gjøre oss den lille tjenesten?
- Okay, hva er navnet? - Lorna Price.
Blomstene er bestilt fra Omaha i Nebraska. En mr. P. Rasmus.
Det er visst en fast leveranse.
Har du en adresse?
Noen har søkt på navnet Lorna Price fra en computer på en kirkegård.
- Calvary kirkegård. - CIA sender et team fra Pittsburgh.
Dr Bennett sa vi kunne stole på Paul Rasmus. Vi må finne ham.
- Vil du kjøre til Nebraska? - Nei.
Vi har hatt bilen for lenge. Den må vi kvitte oss med.
Men vi slipper aldri gjennom flyplassen. Vi er jo ettersøkt.
Jeg har en annen plan.
Tuscarora bomstasjon, riksvei 15.
Hold deg i hekken på dem.
Noen menn oppsøkte meg og stilte spørsmål. Dette er faen meg alvor.
- Har du det jeg ba om? - Ja, tre ulike legitimasjoner.
Karen, jeg så på Facebook-bildene dine.
Jeg valgte det fra stevnet sist måned, der du ser så bra ut.
- Men jeg kan godt bruke et annet... - Det er helt greit. Takk, Gilly.
Kom. Vi må komme oss videre. Ingen av oss er trygge her.
Jeg er lei for det med foreldrene dine.
Hvis det er noe mer jeg kan gjøre for dere...
- Hvis dere trenger penger... - Vi klarer oss.
Vi ses, Gilly. Takk for hjelpen.
Vi ses.
Hvor da?
Amtrak linje 29 fra Pittsburgh til Omaha -
- står nå klar på spor 7.
Vær så snill å komme hit.
God tur.
Godt det bare er for en natt.
Husker du den sommeren -
- da begge familiene våre var på ferie ved Canadohta Lake?
Etter åttende klasse.
Nede i båthuset, da vi hoppet over kanoturen.
Ja.
Det husker jeg godt.
Sånn.
Så begynte vi på skolen igjen. Hvorfor ba du meg ikke ut da?
Jeg vet ikke.
Jeg tenkte bare at sommeren var over...
...og...
Kommer vi til å dø, Nathan?
Nei.
Det lar jeg ikke skje.
Hva er det?
Det var bedre enn på folkeskolen.
Det er fordi jeg vet hva jeg gjør nå.
Og så har du ikke regulering lenger.
Vi får få oss noe mat.
Ja.
Jeg er skrubbsulten.
Jeg henter noe.
Jeg banker to ganger før jeg kommer inn.
Jeg er på et tog som kjører sørover.
Fabelaktig.
- Vi nærmer oss Cincinnati. - Da står vi klar på stasjonen.
Jeg er så utrolig sulten.
Det er sikkert noe for ham.
Hold kjeft!
Fortell hvilken kupé han er i.
Nydelige fingre.
Si det. Hvilken kupé?
Vil du ha mer?
Lille krek.
Nathan, tem sinnet. Behold kontrollen!
Gjør noe, Nathan, ellers er du ferdig.
Hva duger du til? Fokuser!
Tenk deg om.
Kom her.
Forsiktig.
Vent, la meg få igjen pusten.
Gutten er Martin opp ad dage.
De kan ikke ha nådd langt til fots.
La oss få fatt i dem.
Nå forstår jeg det. All tiden vi brukte på kampsport og bryting...
Han ville forberede meg...
...på dette øyeblikket.
For et par dager siden var vi bare to high school-elever.
- Det føles som et helt annet liv. - Det var det.
Vi har funnet ettersøkte på vei mot sør langs riksvei 51.
Gutt!
Gi opp nå!
Nathan!
Nathan! Hvorfor flykter du?
Se deg rundt. Er noen skytevåpen rettet mot deg?
Vi er ikke noen trussel.
Hvis dere er fra CIA, hva er det virkelige navnet mitt?
Nathan Price.
Steven. Steven Price.
Steven er mellomnavnet. De var uenige, men moren din likte Nathan.
- Hvordan vet du det? - Jeg var der da du ble født.
- Hva vil du? - Få oss ut av dette hølet.
Dere har vært på flukt i 22 timer. Dere er sikkert sultne.
Jeg spanderer en burger.
Dere må ha vært sultne.
Karen, får jeg snakke med Nathan alene?
Agent Burns steller sårene dine.
Kom og sett deg her.
Du må ha mange spørsmål.
- Hvem drepte far og mor? - Mener du Mara og Kevin?
Hans heter Nikola Kozlow, en frilans etterretningsagent.
Som... Som far?
Ja, men Kozlow arbeider for fienden.
Martin er... var en av våre.
Kvinnen du kjenner som dr Bennett lærte ham opp. Og Lorna.
Hvem fant på å plassere meg i...
..."fosterhjem", eller hva du nå vil kalle det?
Da moren din døde, visste vi ikke om Martin ville bryte sammen.
Han var ikke i stand til å ta seg av et barn. Det var han klar over.
Jeg lovte å beskytte deg, så Martin kunne fortsette arbeidet.
- Og hva består det i? - Det er en barsk verden.
Martin og Kozlow er bare to sider av samme sak.
Hør her.
Du har dumpet ned i en verden som bare noen få får se.
Vi utkjemper en dannet krig.
Den handler hverken om bomber, grenser eller landområder.
Stridens eple er informasjoner.
Null og ett-tall. Data. Det er det Kozlow vil ha tak i.
Hva vil Kozlow med meg?
Martin har stjålet noe verdifullt fra Kozlow. Han vil ha det tilbake.
Hvis Kozlow får tak i deg, er faren din trengt opp i et hjørne.
Hvorfor skulle far plutselig bekymre seg om meg?
Du vet ikke noe om faren din.
Jeg vet du er livredd for ham.
Meyers, kom inn. Torres, kom inn.
Torres, kom inn.
Det Kozlow vil ha tak i, -
- som far stjal fra ham, hva er det?
Ved første øyekast ser det ut som meningsløse tall og bokstaver.
Men det er en liste over 25 personer som har solgt statshemmeligheter.
Er du klar over hvor verdifulle slike opplysninger er?
Du står på listen, ikke sant?
Du har en livlig fantasi.
Det er veldig farlig.
Få ham vekk!
I dekning!
Gjem deg bak noe solid!
Bli her.
Bli liggende.
Kom.
Nathan?
Hva faen er det som foregår, Nathan?
Mordet på far og mor og alt dreier seg om en jævla liste.
- Hvilken liste? - En far har stjålet.
Kozlow vil fange meg for å tvinge far til å utlevere den.
Men jeg har hatt den hele tiden uten å være klar over det.
Den ligger på telefonen. Martin må ha sms'et den til seg selv.
Hvorfor ga du den ikke til CIA?
Fordi dr Bennett hadde rett i at Burton ikke er til å stole på.
Vi må klare oss selv.
- Hvor har du den telefonen fra? - Fyren som angrep oss på toget.
Hallo?
Det fine med mobil er at den også kan brukes til avlytting.
- Kozlow. - Du har noe som tilhører meg.
Ikke vær dum nå. Gi meg den, så lar jeg deg være i fred.
- Hvilken garanti har jeg? - Jeg kan garantere en ting.
Gir du ikke fra deg listen, dreper jeg alle vennene dine.
Jake, Gilly, naboene dine...
Selv de kjedelige lærerne dine. Og når jeg er ferdig, -
- vil du være skyld i drapet på alle Facebook-vennene dine.
Men det er visst en bestemt person -
- du helst ikke vil at noe skal skje med.
Foreldrene hennes kommer med Alitalia avgang 449 -
- i morgen klokken 15.20.
Har jeg ikke listen da, -
- dør de.
Så kan du fortelle henne hvordan det er å miste far og mor.
Det vet du jo alt om. Har jeg rett, eller har jeg rett?
Okay, okay.
Hvordan får vi det til?
Jeg bestemmer tid og sted.
Nei. Jeg velger tid og sted.
Et sted i full offentlighet.
Noen har sporet oss!
Vi må vekk!
Bli hvor dere er!
Fint. Bare synd det ikke var flere av dem.
Javel. En ting til...
Vi fant et digitalt opptak. Nathan Harper har listen.
- Han vil levere den til Kozlow. - Hvor?
- Ble du skygget? - Det tror jeg ikke.
Jeg lånte bilen til naboen på 80 år. Det er derfor det lukter.
Gjorde du som jeg ba om?
- Gjorde du? - Ja, som du sa.
VIP-tribunen. Det er under seksjon 23D.
Takk.
Lykke til.
Jeg skulle ønske det fantes en annen utvei.
Det skulle jeg også.
Jeg lover at jeg har situasjonen under kontroll.
Har du fått tak i gutten? I listen?
- Nei, men... - Du har ikke kontroll på en dritt.
- Hallo? - God dag, Nathan.
- Hvem er det? - Det er meg.
Snu deg og gå ut av stadion med en gang.
- Martin? - Du er jamen blitt stor.
Jeg kjenner agenter som ikke ville klart det du har fått til.
Men hvis du går inn der, vil Kozlow ta listen og drepe deg.
- Ikke hvis jeg dreper ham først. - Det er du ikke rede til.
- Jeg har da klart meg så langt. - Ikke gjør det. Jeg er på vei.
Gi meg en sjanse.
Du har hatt 15 år, Martin. Jeg venter ikke mer.
- Nathan? - Under foten på statuen.
Nå?
Hvor er gutten?
- Burns, kan du se ham? - Ikke ennå.
Hvor er du?
- Unnskyld. - Reis deg opp.
Popcorn?
Jeg begriper ikke dette spillet, men jeg liker popcorn.
Så fint at du koser deg.
Hva skjedde? Hva gikk jeg glipp av?
Har du listen min?
Hvordan kan jeg vite at du ikke dreper meg etterpå?
Stoler du ikke på meg?
Du drepte far og mor.
Ikke de egentlige. Jeg vet alt om de egentlige foreldrene dine, men...
...jeg er ikke sikker på om du vil vite sannheten.
Hvilken sannhet?
Martin var det de kaller Klasse 5.
Han hadde tillatelse til å bryte Genevekonvensjonen, -
- til å drepe kvinner og barn. Alt oppdraget måtte kreve.
Moren din, derimot... Hun var veldig lojal.
Hun ville ikke avsløre Martin selv om hun kunne reddet livet da.
- Det var du som drepte henne. - Ikke med vilje.
Hun var en sta kvinne.
Husker du det, Nathan? Du var jo der selv.
Paris, 1995.
Tenk godt etter.
Jeg er trent til å se alle detaljer. Fra hårene i nakken din -
- til plasseringen av alle overvåkingskameraene her på stadion.
Men på det hotellrommet begikk jeg -
- en ørliten, kolossal feil.
Jeg glemte å se under sengen.
Sengen.
Nathan...
Er det denne du leter etter? Nå gir du meg det vi avtalte.
- Jeg har lokalisert Nathan. - Hvor er han?
Tribunen over spillerbenken til utelaget. Han beveger seg.
Unnskyld.
- Martin. - Hvor er du?
I en butikk øverst oppe.
Hør godt etter. Lokk ham ut på parkeringsplassen mot sør.
- Da er jeg død. - Du er død hvis du blir der.
- Lokk ham ut. Stol på meg. - Hvorfor skullejeg det?
Fordi jeg er her nå, gutt.
Kom igjen, Martin.
Nathan!
Stans, ellers skyter jeg!
Løpet er kjørt, Nathan.
Stol på meg. Jeg er her nå, gutt.
Du er ikke på langt nær så god som faren din.
Er du sikker på det?
Martin!
Den tar jeg.
Du er som din far, hva? Kom her.
Situasjonen er under kontroll. Jeg har den.
- Få se den. - Den er fortsatt kryptert.
Jeg skal sørge for å få den dekryptert til i morgen tidlig.
Så pussig. Martin sa at det ville være det første tegnet.
Han sa du ville insistere på å stå for dekrypteringen selv, -
- så du kunne slette ditt eget navn fra listen.
Få den, Frank.
Du har en lang rapport å avlegge.
La ham gå. Han er en av familien.
Jeg er fryktelig lei for alt.
Vi ses snart.
Martin?
Gi min sønn telefonen.
Han vil snakke med deg.
Du er veldig modig.
Jeg har gjort en avtale med Hudson. Du og Karen er fredet hos CIA.
- Hvor er du? - Jeg følger deg på avstand.
Som jeg alltid har gjort.
Jeg ville sørge for at ikke noe tilstøtte deg, -
- men klarte det ikke. Det er jeg inderlig lei for, Nathan.
Når får jeg se deg? Kom hit og snakk med meg.
Det skulle jeg forferdelig gjerne.
- Men det går ikke.
Jeg tok visse valg for lenge siden. De er jeg nødt til å leve med, -
- men det trenger ikke du.
Da er det opp til meg. Jeg vil treffe deg.
- Du aner ikke hva risikoen er. - Det blåser jeg i.
Du minner meg om din mor.
Martin...
Far...
Nathan...
Jeg er din far...
...men det er en rollejeg har gitt avkall på for lenge siden.
Du forstår nok ikke motivene mine, men det gjør du kanskje en dag.
Du er den eneste familien jeg har igjen.
- Du lar meg stå igjen alene. - Du klarer deg nok.
Tilgi meg.
Ha det, Nathan.
Nathan...
- Dr Bennett. - Hei, Nathan.
Bare kall meg Geri.
- Jeg fatter ikke at du er i live. - Hva skal jeg si om dere to da?
Hvordan fikser du alt dette?
- Er du okay? - Ja, jeg klarer meg.
- Det er for å beskytte deg. - Jeg vet det.
Men hva gjør jeg nå?
Din far ba meg snakke med deg om å skaffe deg et nytt hjem.
- Ingen kan erstatte Kevin og Mara. - Nei.
Men kunne du tenke deg å bo hos meg til du er ferdig med skolen?
Etter det kan du jo studere, -
- og hva du ellers har lyst til.
Hvordan syns du det høres ut?
Høres bra ut.
Toppers...
Vel, skal vi dra?
Ikke ennå.
Jeg skal sørge for han kommer trygt hjem.
Å, javel ja.
Okay, det er greit. Da blir jeg bare her.
Og Nathan...
Angående en viss ung dame, så tok jeg feil.
Hold på henne.
Ja.
Hun er verd det.
- Synd vi gikk glipp av kampen. - Bare be meg med på en annen.
Det er en avtale.
Så nå blir det altså ikke som dengang i åttende mellom oss?
Vet du hva problemet var dengang i åttende?
Atjeg ikke var klar for deg.
Så derfor måtte jeg vente fire år på at du skulle be meg ut?
Ja.
Men du må innrømme -
- at det var en ganske spennende første date.
Helt sant.
Sync by Barebone